Мария Илиева
Пастел

chitanka.info

Безмълвна, нощта се отпуска

като младо момиче в очите ти…

Плахо рисувам те в мислите.

С четка от огън и болка.

Не искам в буря светкавици,

а искам дъжд да измие лицата ни.

Да промие — болезнени — раните.

Да измие обидата, цялата!

Нека вали! — над въглени парещи!

Нежна мъгла от обич изплетена

от моите пръсти с влюбена прежда.

Рисуват те крилата на гълъби

по бялото платно на съня ми…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.